Igal aastal kuulutatakse USA-s kadunuks 800 000 last.
Enamik neist leitakse mõne päeva jooksul.
1000 last kaob jälgi jätmata.
Mitte midagi. - Mida me teeme?
Politseilint ette. Keegi ei lähe sisse ega välja!
Aga siin on ka teisi sissepääse.
Tee asi korralikult ära.
Kuidas teil on, proua Denning?
Me pole neid leidnud.
Ei teda, ega ka teisi.
36 tundi varem
Meie linn on väljasurnud kuus aasta.
Alguses süüdistasime selles kaevanduse sulgemist.
Tööpuudust.
Raha puudust. Kõige puudust.
Aga siis süüdistasime midagi hoopis hullemat. Midagi, mis tuli Cold Rocki.
Midagi halba, mis hävitas meie linna veelgi.
Sellel hommikul ei aimanud keegi, et Cold Rocki juhtum leiab lahenduse.
Ära joo tänaval, Rolly! - Mis tänaval?
Julia!
Julia, tule appi, palun!
Mis juhtus?
Ma ei tea. Ta hakkas järsku lihtsalt karjuma.
Kaua ta selline on olnud? - Ma ei tea.
Jumal küll. - Sa ei teadnud?
Mul pole selleks varustust, Tracy. - Pressi!
Hästi, kui tuhud uuesti tulevad, siis pressi, kuni tunned mu sõrmi.
Suru mu sõrmede alla. Kõvasti ja alla.
Pressi. - Ma ei suuda!
Sul läheb hästi. Pressi edasi. Väga hea.
Uuesti.
Lase käia! Siit ta tuleb. Tubli tüdruk! Just nii!
Olgu peale.
See on tagumik, mis tähendab, et jalad tulevad ees.
Sellest pole midagi. Ma tahan, et sa väga kõvasti pressiksid.
Ma ei suuda. - Pressi nüüd väga kõvasti.
Pressi, Carol!
Said sellega hakkama! Siin ta on!
Sa said sellega hakkama.
Miks ta häält ei tee?
Lapsega on kõik korras. - Vii ta siit minema.
Tubli, kullake. Tubli tüdruk.
Sa said hästi hakkama. - Aga laps...
Ma tean, kullake. Julia hoolitseb ta eest hästi, ma luban.
Ole nüüd.
Ava oma silmad.
Hinga. Sa suudad seda.
Lase käia, hinga. Hinga.
Hinga.
Hakka hingama.
Hinga.
Sa suudad seda.
Ava oma silmad.
Vaat nii!
Tere.
See on suur poiss.
Mitte mingit haiglat, Julia.
Teda tuleb jälgida, Tracy. - Ei, jääb ära.
Steven.
See kaabakas ei salatsenud seda, et talle mu tütred meeldivad.
Ta keksles alati nende ees, nagu oleks mingi kukk.
Palja ülakehaga ja ennasttäis nende lollakate kauboi saabastega.
Alati näitas neile midagi ning õpetas seda ja teist.
Ning Carol langes selle õnge. - Kas sa ei saanud sellest aru?
Ei. Jumal, ei! Kui oleks, siis oleksin ta maha lasknud. Hüvasti, kauboi.
Vabane temast.
See pole kellegi asi, Julia. Ainult meie. Ei mingit haiglat.
Nad ei esita küsimusi. - Ei, me ei lähe.
Ma ei taha Carolit häbistada. Ta pole veel üheksateistki.
Me tegeleme enda probleemidega ise, eks?
Mõnikord sündisid Cold Rockis lapsed, kes polnud tahetud.
Inimesed said hakkama ja nad ei läinud seda katusele hüüdma.
See võib olla natuke kurb, aga seda heas mõttes.
Sest juhtus palju hullemaid asju, kui jutuks tulid lapsed.
Olgu nad siis tahetud või mitte, poisid või tüdrukud,
mõni neist lihtsalt kadus.
Cold Rocki tuli miski, mis röövis lapsi.
Midagi nii kurjakuulutavat, nii hirmsat,
et inimesed andsid sellele lõpuks nime.
Ta oli mõne minuti eest oma toas,
siis tulin tagasi ning...
Ta oli lihtsalt kadunud.
Polnud mingit müra, karjumist.
Mitte midagi. Ma vaatasin välja ja ta oli kadunud.
Ma soovin, et oleksin seal olnud.
Ma ei suutnud seda uskuda. Ma vaatasin mõlemale poole tänavat.
Ma ei näinud teda kuskil. Ma läksin paanikasse
ja ma suutsin mõelda vaid Pikast Mehest.
Ma arvan, et ta on saatan. - Milline inimene rööviks teiste lapsi?
Räägite Pikast Mehest? - Ei, see on müüt. Teda pole olemas.
Ta on olemas. - Ainus Pikk Mees, keda näinud olen,
on see hernehirmutis seal, mille lapsed tegid.
Kui see oleks rikas linn, siis otsiks neid lapsi terve armee.
Ma nägin teda kaks korda. Läks öösel metsa.
Sinna, nagu tahaks silda vältida.
See on väga suur koht. Siin on palju kohti, kuhu kedagi peita.
Millest sa räägid? Mis muu see olla võiks?
Muidugi on see lapsepilastaja. Milline sitapea küll lastele haiget teeks.
Ma tahan vaid öelda... - Su jutt on pask, Chestnut.
See pole kollionu, saatan või mõni väljamõeldud lugu.
Pikk Mees persetki. Kutil on nimi ja ta situb end täis nagu teisedki,
kui ta tunnistajapinki topime.
Sa tead paljutki, mis, Douglas? Anna veel üks, Beth.
Ma istusin seal taga ja kuulasin, kuidas sa sherifile oma kena lugu rääkisid.
Ma tahan öelda vaid seda, et te pole siin kummitust püüdmas. Eks?
Jätan meelde. - Ma lihtsalt aretan vestlust.
Terviseks.
Jah.
Daamid, härrad...
Pimeduse rüütel on tagasi. - Saabus täna hommikul.
Joob juba oma neljandat kohvi. Must ja suhkruta.
Ta istub terve öö oma autos.
Tere. - Tere, Julia.
Ta hakkab oma lolle jutte levitama ja milleks?
Sa mõtled Doddi? - Ma mõtlen Sherlock Holmesi.
Jah, nagu kellavärk. Viimane laps kadus kaks kuud tagasi.
Ei lähe kaua järgmise kadumiseni. Dodd on uuesti rajal.
Mida see muudaks? Julia? See linn on omadega põhjas.
Jah, usun, et kõik on väga löödud.
Ja kuidas veel. - Proua Johnson!
Ta on omadega sassis. - Ma pole näinud teda nädalaid.
Armas jumal! Ta näeb hullem välja, kui enne.
Ta tahaks tassikest kohvi. - Ta tahaks loteriiga võita.
See on Trishi poolt teile, proua Johnson.
Kas te ei taha? Arvan, et see teeb teile head.
Ma tean, et võisin eile mälukas olla, tähistasin oma poisi sündi,
aga tean, et õde ma ei kutsunud.
Tere hommikust ka sulle, Steven.
Mida kuradit sa siin teed? - Üritan asjadest aru saada.
Tõesti? Ja kes sa enda arust oled?
Ma tean, kes ma olen. - Mida perset see tähendama pidi?
Ma räägin sinuga. - Mis on? Tahad ka mind lüüa?
Hoia meie asjadest eemale. Ma tõesti hoolin Carolist.
Ma tean. Nagu sa hoolisid oma mootorratta eest.
Mulle ei meeldi su suhtumine. Puhaku ta rahus.
Su abikaasa jättis maha kõrged nõudmised sulle täitmiseks.
Kõigele vaatamata oli ta arst, sina vaid õde.
Jää mähkmete vahetamise juurde ja jäta mind rahule.
Tere, Tracy. - Tere. Tule edasi, istu.
Tänan. Kuidas see armas poiss elab?
Temaga on kõik kombes. Ma saatsin nad oma õe juurde Seattlesse.
Tal on suur maja ja neil on kõik läheduses
ning nad on teatud mõttes paremal järjel.
Carol pole valmis reisimiseks, Tracy.
Jah, aga nad jõudsid ilusti kohale. Julia, ma pean ikkagi tööl käima.
Mul on Kaslos 45. minuti pärast intervjuu. Hea palk, töö, jootraha.
Ma ei saa siin terve päev Carolit aidata. Sa pead mind mõistma.
Jah, ma mõistan. - Ma pean vastu pidama, Julia.
Ei, ausalt, ma mõistan.
Tahad, et teen sulle kohvi?
Ta on veel siin?
Jah. Sa pead mulle selleks aega andma. See pole nii lihtne.
Temaga on raske. Usu mind, lase mul sellega ise tegeleda.
Aga Jenny?
Tere.
Su ema läks Kaslosse.
Tänan.
Sa pole oma kõneteraapias käinud, mis?
Mida ma oskan öelda? Ta on jobu.
Olgu.
Ma olen praegu siin.
Nii et räägi.
Miks sa alati nende juuste taha end peidad? Sa oled väga ilus.
Sa usud ka seda?
Ma nägin teda.
Ta oli nagu iidne legend.
Nagu midagi muinasjuturaamatust või mõnest vanast loost.
Kõik rääkisid kogu aeg Pikast Mehest, sest kõik kartsid teda.
Inimesed kartsid alati, et ta võib uuesti rünnata. Ja kui ta seda tegi,
siis nad pidasid end õnnelikeks, sest rööviti kellegi teise laps.
Võibolla tundsid nad nii mõeldes natuke süüd,
aga see tunne ei kestnud kaua.
Kõigil tuleb oma probleemidega tegeleda.
See pole halb ega hea, see lihtsalt on nii.
Tere. - Tere.
Tänaseks kõik? - Jah.
Autos on veel toidumoona. On kõik hästi?
Jah. Ta ootab, millal sa koju jõuad.
Tõesti? - Jah.
Jah?
Tere, kullake. See on ilus laul.
Christine ütles, et sa igatsesid mind täna.
Mina igatsesin sind ka.
Mida sa terve päev tegid?
Me tegime soodast vulkaani. - Kas see purskas?
Jah. - Kuidas te seda tegite?
Panime soodat ja äädikat ning see plahvatas kõikjale.
Arva, mis meil täna õhtusöögiks on? - Mida?
Kapsast.
Teie seal, söök on poole tunni pärast valmis!
Hästi!
Mis see on? - See on gorilla.
Kus ta elab? - Ta elab Austraalias.
Arvad? Äkki ta elab kuskil dzhunglis.
See kala võib kraavis elada. Ja ta võib meie vett valvata,
et keegi ei saaks temast mööda. Ta sööb kõik ära.
Pomm! - Pomm!
Tee seda numbritrikki. Ma õpetasin talle numbritriki.
Mõtle üks number. - Olgu.
Korruta see kahega. - Oota, see käib liiga kähku.
Olgu, mõtlen ühe numbri.
Korruta see kahega. Lisa kuus. - Hästi.
Jaga see kahega ja kui see on tehtud,
siis lahuta number, millele mõtlesid, ning vastuseks saad kolm.
Ma tean!
See toimib iga kord! - Jah.
Hea küll, semu.
Vaat nii.
Kas sa pead homme tööle minema?
Jah, aga ma üritan varem lõpetada.
Kas võime jälle mängida, kui koju tuled?
Luban.
Head ööd, David.
Mida te täna tegite? - Seda, mida ta palus.
Mida ta siis palus? - T tähega sõna.
Televiisor. - Mida sa vastasid?
Ma ütlesin, et see on õel vahend ajupesuks,
mida kasutavad suured firmad inimeste rikkumiseks.
Ole nüüd! - Tänan.
Ta palus mul telekas osta, et multikaid vaadata.
Mida sa vastasid?
Ma eirasin küsimust. - Õige.
Ma nägin täna Tracyt.
Laps? - Sõitis laevaga Seattlesse.
Tüüpiline.
Ma nägin ka Stevenit. Ta teatas mulle, kui sitt ma oma mehega võrreldes olen.
Jah, arvata on.
See on lihtsalt kummaline. Nad nagu tunnevad, et omaksid osa temast.
Seda ta linnale tähendaski, eks? Ta aitas neid.
Ta üritas. - Ta oli kuradi pühak.
Ma olen lihtsalt väsinud sellest rääkimast.
Ma tean, et võtan selle alati jutuks. Anna andeks.
Oh jumal.
Tean, et see meeldib sulle.
Ma ei tea. Ma ei...
Palju panen? Ütle, kui aitab. - Aitab.
Sellest tekib jube peavalu. - Lihtsalt joo. See paneb kõik unustama.
Ma ei usu, et ma tohiks seda juua. See on...
Minuga on kõik kombes. Tean, et on.
Hästi, sa väike saatan.
Kus sa oled?
Kõik me oleme patustanud ja langenud jumala hiilguse ette!
Me oleme hukule määratud! Me kõik läheme põrgu. Me ei saa sinna midagi parata.
Su ainus lunastus on lamba veri...
Christine?
Eelmisel nädalal lendasin ma Memphisest Orlandosse.
Mu kõrval istus väga lahke härrasmees.
Ta vaatas mind ja ütles: "Kirikuõpetaja, ma olen korralik töömees.
Ma hoolitsen oma perekonna ja sõprade eest."
Ma vaatasin talle otse silma ja ütlesin: "See on suurepärane!
Räägi sellest saatanale, sest sa võid põrgu käia!"
Issand jumal! Christine!
Räägi mulle.
David?
David!
David?
Hästi.
Räägi mulle.
David!
Jää seisma!
David!
...raskuseks on lahenduse puudus.
Laps kaob jäljeta. Asjale pole lahendust.
See on väga masendav. Sa võid arvata, et...
David!
Proua Denning?
Pagan!
Proua Denning?
Las ma aitan teid.
Suudate seista?
Leitnant, palvele vastati. Osakond saadab abiväed.
Kaks autot. Nad lahkuvad Seattlest kohe.
Saabumisaeg umbes kaks tundi. Kordan, kaks tundi.
Dodd, ma olen sinnapoole teel. Ma olen juba kiirteel.
Oli see mees, keda otsime?
Ma olen ka teel, leitnant. Tulen nii kiiresti, kui võimalik.
Me saame selle litapoja kätte.
Tule, kõik saab korda.
Saad terveks.
Kurat!
Meil on siin hädaolukord. - Jumal küll!
Julia! Mis sinuga juhtus?
Ma leidsin ta teelt. Sitapea, kes seda tegi, on veel vabaduses.
Tahad, et tulen kaasa?
Ei, ole siin. Kutsu kiirabi. Hoolitse ta eest.
Oled kindel?
Kõik saab korda.
Kuulge! Jätke nüüd.
Jah, tehke ruumi.
Oled vigastatud, kallike. - Mis juhtus, Julia?
Kõik on korras.
Oota siin. Olen kohe tagasi.
Mine tee end puhtaks.
Ma jätsin oma kabinetti käteräti ja puhtad riided.
Kui oled lõpetanud, siis äkki räägid, mis juhtus.
Tänan.
Ma ei tea, mida öelda.
Ole ettevaatlik, sherif. Mõtle oma pensionile.
Palju on sul aega pensionini? Kaheksa kuud?
Me peame Pittsville osakonda hoiatama. - Jah, nad on kaitsetud.
See ei pidanud nii juhtuma. - Sellepärast peadki sa kaevandusse minema.
Ma tahan teada, mis tal plaanis on. - Issand jumal!
Me oleme samas paadis, vennas. - Ära vennata mind, jobu!
Ma pean mõtlema. Las ma mõtlen! - Jah, tee seda.
Ta vaatab laste pilte.
Ta kahtlustab midagi, seda võin ma öelda. - Mida me teeme?
Ma lähen toon ta ära. - Ole paigal.
Istu maha.
Kurat!
Ta on läinud. See lits on metsas.
Võtke autodest, mis vaja.
Steven, võta see grupp, juhata nad metsa.
Kui ta leiate, siis tooge ta minu juurde. - Ma leian ta.
Ärge tehke midagi rumalat. Kui ta leiate, siis oodake mind.
Tahad ikka veel mõelda, suur poiss?
Tulge, te kõik! Minek!
Ta ei saa kaugel olla. Peatame ta kohe!
Sherif, siin Campbell.
Me saime just Seattle keskusest kõne. Nad saadavad abiväed.
Tundub, et Dodd jälitab meie kahtlusalust. Kas sa kuuled mind?
Kas kuuled, sherif? - Jah, kuulen.
Sitapea. Kuidas ma saan üldse seda tööd teha?
Meil on kaks päevi näinud autot, kasutu abisherif.
Ei, ei, ta pole kinni püütud. Ta peidab end metsas.
Küll nad ta kätte saavad. Ole siin. Ma helistan sulle.
David.
Emme!
Kõik on läbi, inglike.
Kõik on korras.
Ta hirmutab mind.
Kõik on läbi, kullake.
Mul läks tund aega, et ta maha rahustada.
Lihtsalt, et ta mind ära tunneks.
Kas tead, mida ema tunneb, kui ta laps teda ära ei tunne?
Talle on ajuloputus tehtud. Sa ütlesid talle, et ma olen läinud.
Mis kurat sul plaanis oli?
Eile õhtul,
nagu peaaegu igal ööl,
läksin ma metsa, üritades seda kaabakat leida, kes mu poja röövis.
Pikka Meest.
Vana Ashcrofti proua ütles, et on kaks korda teda ööhakul näinud.
Niisiis ma kõndisin.
Kõndisin.
Ja kõndisin.
Ja siis jõudsin juhuslikult sinu maja juurde.
Juhuslikult või vaistlikult, kutsu seda kuidas tahad.
Ja seal ta oli.
Ma ei suutnud seda uskuda, aga ta oli seal.
Ma aina mõtlesin ja mõtlesin, üritades sellest selgust saada.
Kas ma nägin seda unes?
Ma pöördusin oma looga Trishi juurde.
Ta tegi talle altari, nagu ta kõigile tegi.
Neli küünalt ja palved ta naasmiseks.
Kui Trishiga rääkida, siis ta kuulab.
Ta ei pidanud mind kunagi veidrikuks.
Ta polnud esimene, keda nägin.
Kui ma vaatasin sinu silmadesse, siis teadsin, et ma pole hull.
Kas sulle ei piisanud mind sellisena näha?
Sa pidid mulle seda kuradi kohvi pakkuma.
Su süütu olek ja ingli näolapike.
Olid sa mures? Tundsid süüd?
Või oled sa kõige küünilisem lita, kes maailmas on kunagi elanud,
et tuled naisele kohvi pakkuma, kelle lapse sa röövisid.
Ma ootasin, mil sa lahkusid. Ootasin, millal söögikoht oli tühi.
Alguses Trish ei uskunud mind.
Siinsed inimesed kõik usaldavad sind, Julia Denning.
Aga ma rääkisin ja rääkisin,
kuni tal tekkisid kahtlused.
Ja kui sul on juba kahtlused,
siis ütlesin talle, et toon oma lapse tagasi.
Ning ta küsis, et kas murrad Julia majja sisse?
Ma vastasin, et kui teda pole seal, siis võid mind isiklikult hullumajja viia.
Ta otsustas söögikohta terve öö lahti hoida.
Oodates minult uudiseid koos kohalikega.
Aga nad ei näinud mind sinna tulemas.
Kui ma nägin aknal sind koos oma pojaga, siis mõtlesin, et helistan politseisse,
aga ma ei usalda neid.
Nad on teinud vaid seda, et mind kodust välja visanud. Neil on ükskõik.
Vaata, kus nad sundisid mind koos pojaga elama.
Sa võtsid minult lapse ja teised lapsed ka.
Kus nad on? Kus teised lapsed on?
Julia, ütle, mida sa teiste lastega teinud oled või vannun, et tapan su.
Ma andsin nad Pikale Mehele.
Kes ta on? - Kas sa ei tea?
Terve linn räägib temast.
Ära jama minuga, Julia. Kes ta on?
See, kellest kõik räägivad.
Emme?
Tule siia, inglike.
Ta ei tee sulle enam haiget.
Vaata mu poega, Julia, ning ütle talle, et sa valetasid.
Ütle, et sa pole talle keegi. Ta peab seda sinult kuulma.
David!
Ei!
Lase lahti! Ei!
Kus sa seda tegema õppisid?
Täna õhtul on tõesti politseil palju tegemist.
Oleme märganud suurenenud aktiivsust.
FBI kohalolek linnas ja meie uudisteankur Amy Wilkinson...
...kas sa kuuled mind? - Jah, David, tere.
Jah, näib, et asjad on lõpuks siin liikuma hakanud...
Tänu jumalale, sa said hakkama!
Ta ei lähe kunagi sinna tagasi. - Mis juhtus?
Meil pole aega. Terve linn on varsti siin.
See on läbi.
Mine koju, Jenny.
Mine koju ja ära kellelegi sõnagi lausu.
Olen kindel, et Christine helistas talle.
Mäletad seda numbritrikki, mida õhtusöögi ajal tegime?
Sa valid numbri, korrutad selle mingi numbriga,
liidad kuus ja tulemus on alati kolm.
Vii mind tema juurde.
Sa ei tea, millest sa räägid.
See on väga hea trikk. See toimib alati.
Ma lihtsalt ei mäleta, mida sa tegid? Tahad uuesti teha?
Ära palu mul seda teha. Sa ei taluks seda, usu mind.
Mäletad, et sõime õhtusöögiks kapsast?
Ei ole vahet, mis numbri me valime...
Tulemus on alati kolm.
Jenny teab. Ta teab. Ta on jälginud mind nädalaid. - See on võimatu.
Ei, me hakkasime tundma end mugavalt ja muutusime lohakaks.
Palju ta teab? - Ta tahab teda näha.
Vii poiss alla ja mine.
Tee seda ja siis lahkume, eks?
Ütle, et sa ei jää siia.
Ei!
Muidugi oled sa veel siin.
Ma andsin talle su nime ja elukoha. Äkki ta tuleb.
Aga kui sa midagi räägid, Jenny,
siis ta tuleb kindlasti, aga mitte nii nagu tahad.
Ta teeb sinuga asju, mida sa ei oska ettegi kujutada.
Mine siit minema.
Julia! Lits, tee lahti!
Ole vait, las mina räägin. - Julia, tee see kuradi uks lahti!
Sa ei pääse sellest. Politsei on siia teel.
Sa oled surnud, lita!
Politsei on teel. Nad tegelevad temaga, said aru?
Küll kõik laabub.
Oled kombes?
Jumal küll, Campbell, ma ütlesin, et hoia ta aknast eemal.
Vabandust, sherif. - Hoia ta sellest kuradi aknast eemale.
Nad tahavad ta tükkideks rebida. Hakkame liikuma.
Leitnant, neid on liiga palju. - Me ei oota.
Hoia oma pilk otse. Sherifiabi, sina oled paremal.
Kui me sellest uksest välja läheme, siis tahan, et sa läheksid otse...
Neetud! Tule, liigume.
Hoia oma pea all. Vaata maha.
Ära nendega suhtle. Liigume otse auto suunas.
Ära lausu sõnagi. Ära vasta neile. Vaata maha. Nüüd, minek!
Sa oled surnud!
Kus mu laps on?
Sõida!
Hoidke oma pea all, proua Denning. Pikali!
Ilus väike töökoda.
Kurat. - Oh issand!
Kas sa teadsid, et see maja on shahti peale ehitatud?
Siin on augud kõikjal. Rohkem kui 40. ruutmiili raadiuses.
See on pinnuks perses. - Meie kahjuks, Chestnut.
Kogu piirkond on sama probleemi ees.
Kui lapsed on siin all,
siis võtaks sajal mehel 20 aastat nende leidmiseks.
Ja kes ütleb, et ta ei kasutanud seda väljapääsuks metsa?
Ei.
Meil läheb kõiki vaja. Vii nad välja. Meil läheb valgust vaja.
Mitte midagi. - Mida me teeme.
Politseilint ette. Keegi ei lähe sisse ega välja!
Kuidas teil on, proua Denning?
Me pole neid leidnud. Ei teda, ega ka teisi.
Ärge öelge mulle...
Ärge öelge mulle, et pean seda vanematele ütlema.
Kaeva edasi.
Nagu aru saan, siis su abikaasa oli siin väga lugupeetud mees, proua Denning.
Jah, oli.
Ja teie vahel oli suur vanusevahe, õigus?
Jah.
Ta oli arst Cold Rockis aastast 1992 kuni mis ajani?
Kuni lõpuni.
Oma lõpuni.
Kuidas sa kirjeldaksid tema suhteid siinsete inimestega?
Ta hoidis seda ühiskonda koos.
Cold Rock oli siis väärikas.
Ta aitas seda väärikust luua.
Jah.
Siis pandi kaevandus kinni.
Moraal kahanes.
Ning ta oli läinud, kui lapsed maksid kõrget hinda.
Lapsed? - Nad kannatasid väga.
Ma pidin midagi tegema.
Äkki selgitaksite seda mulle, proua Denning?
Kas te hoidsite neid seal toas, üksteise järel?
Päris lastetoas koos raamatutega.
Mänguasjade ja muusikaga. Seal on väga ilusad asjad.
Ja Christine? Ta hoolitses laste eest, kui sa ära olid?
Jah.
Nähtavasti ütlesid sa Davidi emale,
et sa toimetasid lapsed kellelegi, keda nimetasid Pikaks Meheks.
Kogu Cold Rock valis selle nime.
Proua Denning, kas on olemas mees, mis iganes tema nimi poleks,
kellele sa lapsed toimetasid?
Ei.
Sa tegutsesid üksi? - Jah.
Proua Denning, te ei saanud kunagi lapsi, eks?
Me ei saanud lapsi.
Proua Denning, kas te röövisite Pittsville maakonna lapsi?
Jah.
Kas te panite need lapsed kaduma?
Proua Denning, kas need lapsed on surnud?
Kas te tapsite nad?
Kas tapsite nad, proua Denning?
Proua Denning?
Cold Rock, USA, Pittsville maakond,
Washingtoni osariik.
Kaevandus pandi kinni, kool puudub,
miilides metsa ja tunnelite labürint.
Arvatavasti halvim koht, kust 18. kadunud last otsida.
Viimase ohvri nimi,
David Johnson.
Kuidas teil läheb, proua Johnson?
Saan hakkama. - Hästi.
Tulge edasi.
Istuge.
Me peame vastasseisu vältima.
Me tahame, et te läheksite ta juurde, kui ema. Mõistate?
Mõistan.
Kui mõni märkus või küsimus ta vaigistab, siis pole meil midagi.
Me pole leidnud ühtegi jälge lastest ja ta ei räägi enam meiega.
Proua Johnson, kui tunnete, et te pole praegu selleks valmis,
siis öelge mulle.
Ei, ma olen valmis.
Ärge millelegi kindlale keskenduge. Lihtsalt rääkige ja kuulake teda.
Üritage teda avada.
Kui saame midagi, siis sellepärast, et ta ise ei saa sellest aru. Mõistate?
Ma tean, miks sa siin oled.
Sa tahad vastuseid. - Jah.
Mul pole midagi öelda, mis sulle lohutust pakuks.
Julia...
Ma ei suuda elada.
Ma aina mõtlen sellele.
Ja ma igatsen teda.
Tema igatsemine on talumatu.
Mõtlen talle kogu aeg, kus ta olla võiks.
Ma tean. - Ma ei usu, et tead, Julia.
Aga ma tean. Ma olin nende kõigi ema.
Neil oli kõik võimalik olemas.
Julia, ma tean, et elan urkas. Mul pole tööd ja elu on raske,
aga ma sureks ikka tema eest.
Nii on kõikjal.
Kaotus ja valu.
See on tsükkel.
Tsükkel?
Sa poleks pidanud siia tulema.
Mis tsükkel?
Süsteem on vigane.
See ei toimi.
Kuhugi pole pöörduda, abi loota.
Ma olen seda kõikjal maailmas näinud. Lihtsam on alla anda.
Ma pole sinust parem, proua Johnson. Ma olen lihtsalt rohkem näinud.
Asi pole selles, kas sa oled halb või hea inimene,
vaid selles, kuidas sa toime tuled. Me oleme väga piiratud.
Aga iga lapse pilk on täis potentsiaali ja lootust,
me peaksime selle omaks võtma ja seda toetama, aga me ei tee seda.
Me teeme aina samu vigu.
Me laseme lastel üles kasvada poolikute ja kadunutena,
täpselt nagu nende vanemad. Me peame selle tsükli katkestama.
See peaks oleme prioriteet, aga seda ta pole.
Seda ma olengi üritanud teha. Seda olen ma kõikjal teinud.
Ja mida ma muutsin? Mitte midagi.
Jah, ma hoolitsesin, aitasin, kallistasin.
Arvates, et see toob muutuse, et see muudab midagi.
Aga kui palume tõelist muutust, siis need bürokraadid vastavad:
"Ei, te ei saa seda teha. Selleks on oma protsess."
Iga kord, kui sa kahtled poliitikutes ja nende süsteemis,
muudab see vaesed vaesemateks ja lapsed kannatavad,
ning nad vastavad, et te ei saa seda teha. Selleks on oma protsess.
Nii et see tsükkel aina jätkub.
Lapsed kannatavad edasi ja keegi ei võta midagi ette
ning maailm ei muutu kunagi.
Jumal, ma vaid piinan sind.
Kui sa oled lõpetanud, siis kas sa vastaksid kahele lihtsale küsimusele?
Cold Rocki vanemad tahavad teada.
Kas lapsed on surnud?
Ei!
Ma ei saanud neid kõiki endale hoida.
Kus nad on? - Metsas.
Tunnelites.
Kõikjal.
Lapse tapja!
Sa oled minu, lits!
Ma ei too teda tagasi! - Vaatame, mida su õde selle kohta ütleb.
Mis mõttes ei?
Mind ei koti, mida su kuradi õde ütles! Carol peab tagasi tulema!
Steven, võta vaiksemalt. Sa äratad Jenny üles.
Ma ei võta vaiksemalt!
Sa oled täis! Räägime sellest homme. - Ei!
See on sinu süü. Carol peab tagasi tulema.
Kas tahad, et sind lööksin?
Õpi oma kuradi suud kinni hoidma!
Tahad, et sind lööksin?
Kallike!
Lase mind lahti, sa väike...
Litapoeg! Kullake, tule siia.
Ära puutu teda mitte kunagi!
Seekord said pihta, kallike.
Hea löök.
Kaabakas.
Jenny! Kus sa oled, kullake?
Tule tagasi, kullake. Kõik on korras!
Ma pole arvatavasti see, kellest oled unistanud,
aga sa pole ise ka enam laps, kullake.
Kas ootaksid mind korra siin?
Jah, usun, et kõik laabub.
Peab laabuma. Mis puutub meisse, siis Jenny Weaver on surnud.
Saa tuttavaks Vera Parker Leigh'ga.
Jälgi teda hoolikalt.
Meie agendil polnud võimalik talle korralik kohaletoimetamine korraldada.
Ole esimestel nädalatel eriti ettevaatlik.
Tema käitumine võib olla kahtlane ja ta võib meid välja anda.
Ei, proua. - Palun, ma nõuan.
Ma ei taha teie raha.
Naine, kes selle tüdruku päästis, maksis kõrget hinda.
Üks nendest on surnud ja teine ei näe kunagi enam päevavalgust.
Ma tean. Ma nägin teda uudistes. - Teie raha on nende ohverdusele solvang.
Kas Jenny on viimane, kelle eest hoolt kantakse?
Viimane minu osakonnast.
Proua Parker Leigh.
Nii et teid on veel?
Mõni kuu hiljem
Kuidas sul läheb, Tracy?
Ma ei oodanud teid.
Me pole Jennyt veel leidnud.
Usun, et Chestnut annab endast kõik, eks?
Ma panin sellele juhtumile ühe oma meestest. - Tänan.
Mis Juliast saab?
Süüdistaja nõudis täna pärastlõunal surmanuhtlust,
aga ma ei usu, et nad seda teevad.
Muidugi juhul, kui ta otsustab rääkida, kuhu teised lapsed on maetud.
Me teame, et tema ei võtnud minu Jennyt.
Su Jenny jooksis ära. Ja ma leian ta.
Hästi.
Pea vastu, Tracy. - Olen seda 25 aastat teinud.
Jah, mõistan.
Mu esimene ema oli tubli naine.
Töökas, helde, südamlik.
Me rääkisime, jagasime, naersime,
aga siis see lõppes.
Te ei suutnud enam meiega rääkida.
Meestest, oma unistustest, valust.
Mu esimene ema armastas mind ja mina teda.
Jälgi oma seljatagust!
Mu teine ema oli mul lühikest aega.
Ma mõtlen talle tihti.
Ma üritan ette kujutada hetke, kui tema oleks tunnelis olnud,
andes viimast last oma mehele.
Kas ta palus tal temaga koos põgeneda?
Või nad mõlemad teadsid, et keegi peab jääma.
Olla koletis, kannatada ja kaitsta nende saladust.
Oli ta hea või halb inimene, ma pole selles ikka veel kindel.
Aga mu teine ema armastas mind ja mina teda.
Mu kolmas ema õpetas mulle maailma tundma.
Ta ütles, et tarkus on võti, mis avab mulle kõik uksed.
Nii et ma keskendun, jälgin ja teen kõvasti tööd.
Vera, kallike!
Ma kuulan, mida ta ütleb. Ma tahan, et ta oleks rahul.
Mu kolmas ema armastab mind ja mina teda.
Sa hilined kunstitundi. - Ma kohe tulen.
Mu elu on muutunud.
Ma üritan selle reegleid järgida.
See on ilus maailm, nii ütleb mu ema.
Ta ütleb mulle, et ma vastu peaksin ja et mul läheb hästi.
Küll ma sellega aja möödudes harjun.
Jeffrey!
Tule.
Me jääme hiljaks.
Ma pole nagu teised.
Järelikult on nad unustanud.
Mina ei suuda.
Ma ärkan igal hommikul allaandmise ja koju tagasi jooksmise mõttega.
Aga ma tuletan endale meelde, et ma tahtsin sellist elu.
Ma tahtsin seda. Ma tegin selle teoks.
Usun, et nii on parem, eks?
Eks ole?